THE LAST POKER GAME
God dag. Välkomna.
Mr Grollman? Tillåt mig presentera Mandelbaums.
God morgon. Varsågoda och kom in.
- Varsågoda och sitt. - Sätt dig här.
- Richard Grollman. - God dag.
- Mr och mrs Mandelbaum... - Jag är "doktor", inte "mister".
Doktor-så klart.
Det är en viktig dag för er och oss.
Vi vill hjälpa er att trivas på Cliffside Manor.
Jag ser det mer som en olycklig dag än en viktig dag.
Vad var ni för slags läkare?
Jag var specialist på hjärt- och mag-tarmsjukdomar.
Före det var jag internmedicinare.
- Internmedicinen har förändrats. - Ja, snacka om.
Har ni några frågor, mrs Mandelbaum?
Inga luckor eller uttalanden.
Så alla era kläder är märkta?
- Ja, våra namn står på allt. - Bra.
- Vi börjar med värdesaker. - Vi har guldringar båda två.
- Tar ni nånsin av dem? - Nej.
- Bra. Nåt mer? - Ja, min fru har en päls.
- Det är inte tillåtet, mr Mandelbaum. - Doktor Mandelbaum, inte "mister".
Jag fick inte med henne utan pälsen. Den gör henne glad.
Jag förstår, mr Mandelbaum. Doktor Mandelbaum.
Men vi kan inte ta ansvar för en päls.
- Jag bryr mig inte. Okej? - Okej. Jag noterar det.
Abe?
- Abe? Abe? Abe, var är jag? - Molly? Molly?
Allt är okej. Allt är bra.
Det här är vårt nya hem. Allt är bra.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig väldigt mycket.
Det är ingen fara.
Här, Molly. Här blir bra. Det här är en bra stol. Här...
- Hej. - Phil Nicoletti.
Dr Abe Mandelbaum. Det här är min fru Molly.
Hejsan, Molly. Hur är det med dig?
- Vad förde dig till hemmet, Phil? - Har du en halvtimme?
Grå starr, diabetes, sömnapné, spinal stenos, fyra diskbråck, cancer.
Det var tråkigt att höra.
Vad ska jag säga? Att jag kom förbi på min semester?
Du ser pigg ut.
Abe, det finns tre åldrar i livet. Du är ung, du är medelålders -
- och "du ser pigg ut".
Du då, Abe? Vad förde dig hit?
Min fru.
Hon är... Jag kunde inte ha henne hemma mer.
- Och du? - Jag är okej.
Jag hade lite hjärtproblem och fick en liten stroke. Jag är okej.
Kan jag hjälpa dig? Vad händer här?
Jag tror att hon dör. - Kom hit! Jag tror att hon dör.
- För tusan! Kom hit! - Jag tar henne.
- Herregud. Hjälp doktorn. - Ta en rullstol, någon!
Abe!
Abe! Kom igen, älskling.
- Abe! - Älskling.
- Molly? - Kom igen.
- Där är du. - Molly.
Jag var så rädd.
- Vad hände? - Det är okej.
Debbie, tror du att du kanske kan ge honom lite vatten?
Abe, den där kvinnan dog. De körde iväg med henne.
- Abe, vad hände med dig? - Jag antar att jag svimmade.
Jag hatar när människor dör. Blicken i deras ögon.
Man vänjer sig aldrig vid det.
Jag har sett det en gång. Jag vill aldrig se det igen.
- Vem är du? - Jag är Angela.
Curly Bryant. Jag är 84. Jag har bott här i två år. Jag trivs bra.
- Vad har du här, Curly? - Jag vet inte.
- Är du hans barnbarn? - Nej, jag är ny sköterska här.
Jag var boxare på Elliot Street Gym. Amatörmästare.
Han var vaktmästare. Han slog sig i skallen för många gånger.
Jennilee Dublan. Curly är min pojkvän.
Man får inte vara för kräsen. Här finns inte många lämpliga män.
Hör upp, allihop.
I eftermiddag ger Kelly huvud- och nackmassage i dagrummet.
Mr Grollman?
God dag, doktorn. Vad var det ni ville diskutera?
Jo, min fru Molly har en päls och jag vill att ni ser till -
- att er personal förstår att hon får behålla den.
Ni får skriva på en friskrivelse. Vi tar inte ansvar för pälsen.
Fler frågor?
Vad fick er att vilja bli chef på det här stället?
Jag... hatar gamla människor.
Jag hör lite dåligt, jag tror... Ni sa antingen -
- "Jag hatar gamla människor" eller "Jag ratar gamla människor".
- Inget av det lät vettigt. - Jag sa...
"Jag hatar gamla människor."
- Är det här ett skämt? - Varför skulle jag skämta med er?
Se vad som hände med er häromdan på lunchen.
Er fru har tillstånd att behålla sin päls.
Tack.
- Var jobbade du förut? - På ett barnsjukhus.
Folk här på plan 4 är som småbarn.
Vi matar, tvättar, kör ut, lägger dem och fäller upp sänggrindarna.
Hur länge har du jobbat här?
I fyra år. Men jag jobbar bara på plan 4 några månader om året.
Hur stort är det? Hur många män?
24 personer, sex män.
Dags att tvätta Billy.
- Vill du prova eller se på mig först? - Jag ser på.
En sak som du måste veta är -
- att du ska andas genom munnen.
Billy! Du kan känna att det trycker lite. Okej?
Så ja.
Två gubbar på hemmet läser att elever springer runt nakna i klassrummet.
En av dem säger: "Vilken bra idé. Vi har inget för oss. Vi gör det."
Så de springer helnäck genom hemmet och passerar två tanter -
- och en säger: "Såg du vad som sprang förbi?"
Den andra tanten säger: "Ja. Såg du vad de hade på sig?"
"Ja. Och den behövde strykas."
- Det är en jättebra vits. - Jag vet inte om vitsen är så bra.
- Ska vi två springa nakna här? - Det tar för lång tid att klä av sig.
De binder antagligen fast oss i våra sängar.
Åh... Jag minns en vits. En fräckis.
Du? En fräckis? Du borde skämmas. Dra den då.
Okej. Det är hos en gammal man och det knackar på hans dörr.
Han öppnar dörren och där står en kvinna i minikjol och urringad blus -
- och hon är hårt sminkad och säger:
"Jag ska ge dig en present."
Han frågar "Vad då för present?" och hon säger "Supersex".
- Han frågar "Supersex?" Och hon... - Doktorn! Kom fort!
Nej! Se vilken röra ni har ställt till med. För tusan!
- Vi måste sedera henne. - Nej, inga mediciner!
Jag vet vad hon behöver.
Molly! Molly!
Vi tar på dig din päls.
Hon är okej.
- God dag. - Hej.
- Du får inte röka här. - Jag vet inte om jag bryr mig.
- Vad är det? - Inget.
Nånting är det.
Du går av och an, du röker, du...
Jag menar, nåt måste vara fel.
Jag är okej.
Jag heter Abe Mandelbaum.
Jag heter Angela. Donadio i efternamn.
Ett nöje att träffa dig.
Abe?
- Kom hit. - Va?
Abe? Jag vill klinka på dig.
Molly. Vänta, vänta.
Låt mig bara få krama dig.
Det är sent. Det är dags att sova, min älskling.
Kom igen, Abe.
Nej, jag kan inte. Det är dags att sova.
Jag kan inte längre. Det vet du.
- Den funkar inte. - Prova, Abe.
- Prova för mig. - Okej, jag ska...
Jag ska hjälpa dig, Molly.
Åh, min älskling.
Jag älskar dig, Abe.
Jag älskar dig.
Åh, Abe, gråt inte. Gråt inte.
Nej.
Det är bra, min älskling. Jag älskar dig.
Har du familj?
Nej, jag gifte mig aldrig. Så jag har inga barn.
Ingen kommer och besöker mig. Här finns många såna.
Det som skänkte mig glädje i livet var baseboll, poker och att knulla.
Men inte i den ordningen.
Kan du inte berätta klart din vits?
Den med puddingen som knackar på och säger: "Du ska få en present."
Just det. Okej...
Hon säger "Du ska få en present" och han frågar "Vad då för present?"
Och hon säger "supersex" och nyper honom i kinden -
- och han säger "Supersex?" och tänker lite och säger sen:
"Jag tar supen."
Det är så roligt att det gör ont. Jag önskar att det inte gällde mig.
Det är fem år sen jag hade stånd.
Allt började när Molly blev sjuk.
Hon förlorar sitt förstånd, men inte sin lust. Det är jag som inte kan.
Du får inte upp den? Det har varit mitt problem i åratal.
Ja då, jag älskade sex. Det bästa som jag visste var ett bra knull.
Mitt rekord i att ge en kvinna orgasm är nio gånger.
- Nio gånger. - Hur många kvinnor har du legat med?
- Ett par hundra. - Nej!
- Jo. Vill du ha namn? - Säg inte att du minns allas namn.
Varenda namn. Jag hade ett system.
När jag knullat en kvinna skrev jag namnet på listan.
Sen läste jag listan högt två, tre gånger i veckan innan jag somnade.
- Det var som att räkna får. - Herregud.
Den sista hette Gloria. Hon var en vacker kvinna.
Och jag visste att jag hade problem, för...
Jag blev bara styv en gång. Och sen kunde jag inte bli styv igen.
Och hon var så snäll och försökte hjälpa mig. Hon använde en fjäder.
Hon smetade sirap på min kuk och slickade av det. För snuskigt?
Nej, nej, nej.
Och sen... funkade inget, inget kunde hända och jag skämdes så.
Och jag... Vet du vad jag gjorde? Jag la mitt huvud i hennes sköte...
...och jag grät som ett litet barn.
Det är inget fel i att gråta, Phil.
Vet du, Abe, om jag haft en pistol den dagen hade jag skjutit mig själv.
Det var en så stor del av mig.
Doktorn upptäckte diabetesen.
Jag provade pillren de hade, men de hjälpte inte.
Och där var jag, en 54-årig italienare -
- med sött blod och mjuk kuk.
En till.
Hejsan. Jag har inte sett dig på sistone.
Roligt att se dig utan en cigarett.
- Rökningen är mitt minsta problem. - Vad har du för problem?
Okej.
Jag är adopterad.
Min adoptivfar dog när jag gick i high school -
- och för ett halvår sen dog min adoptivmor.
Och...
Sen dess känner jag mig föräldralös igen och jag har fått mardrömmar.
Vad drömmer du?
Jag är fångad i ett jättehus och jag kan inte komma ut.
Jag bara går från ett rum till ett annat.
Jag är 35. Jag är inte gift.
Jag är enda barnet.
Jag kan inte förbli instängd i det här huset för evigt.
- Vad var det för cancer? - Tjocktarms.
Jag sket en dag och det kom blod och de skar upp mig direkt.
- Men det metastaserade inte? - Nej. De sa att allt såg bra ut.
Men jag fick grå starr och nu ser jag inte så bra.
- Nåt emot att jag tar en titt? - Inte alls.
Ja, jag ser din grå starr.
- Nåt mer? - Nej, nej.
Jag är glad att du är här.
Hej, Sadie! Vill du ses sen? Vi kan pippa.
- Sluta. - Hon vet inte ens vad fan jag menar.
Hej, syster Elizabeth. Jag behöver din hjälp.
Sist du var här sa jag att jag inte hittade nåt i adoptionspappren.
Nåt har hänt sen vi pratade sist.
Jag fick en lapp.
Din far bor på Cliffside Manor
- Vet du vem som skickade den? - Jag har ingen aning.
Vad ska du göra då?
Jag besökte Cliffside Manor och sen...
...började jag jobba där. Är det galet?
Det är inte galet om du verkligen vill hitta honom.
Vem är jag, syster?
Jag är rädd att jag bara är ett misstag.
Kom och sätt dig.
Du är den du är, hur du än avlades.
Du är många saker, Angela. Men du är inte ett misstag.
Jag är bara rädd att det är dumt.
Du tycker inte att jag ska leta efter mina biologiska föräldrar.
Men jag... jag känner att jag inte har nåt val.
Hur ska jag veta vem jag är om jag inte vet var jag kom ifrån?
Följ ditt hjärta, Angela.
Jag kan inte sluta tänka på lappen. Vem skrev den? Var det min mor?
Och... jag tittar bara hela tiden på alla dessa mäns ansikten -
- och undrar om en av dem är min far.
Jag vet inte hur jag annars ska fråga dig, men... Fick ni nånsin...?
Angela, jag tror att jag har sagt det förut.
Molly och jag kunde inte få barn. Vi försökte. Vi försökte.
Det där är en fin teckning.
- Du måste skoja. - Då så... här.
Prova igen.
Hur går det för er?
Hur går det med din teckning?
- Jag heter Abe Mandelbaum. - Jag heter Sheryl.
- Hej, Sheryl. - Hej, Abe.
- Du vill kanske rita nåt? - Varför inte?
Vad...?
Vad tycker du?
- Varför ritar du det här? - Jag tycker om att rita hus.
- Gör du narr av mig? - Nej.
Unga fröken, jag råkar vara läkare -
- och jag råkar veta att min teckning är barnslig.
- Du ska hjälpa folk, inte håna dem. - Det var inte meningen att håna dig.
Det var inte meningen att såra dig.
Okej då. Låt oss glömma teckningarna.
- Vem är du? - Jag är frivillig.
- Jag gillar att vara med gamla. - Det är inte roligt att vara gammal.
- Jag vet, jag hatar det också. - Jo, men du... du är inte gammal.
- Jag är 54. - Jag är 83.
Mitt ansikte...
...börjar bli så fult. Men ingen plastikkirurg vill operera.
- Vad skulle opereras? - Groparna i mitt ansikte.
- De gör jätteont. - Du har inga gropar i ansiktet.
Det har jag. Du ser dem inte, men jag känner dem.
Åh...
Jag var sångare förut, men min röst är inte bra längre.
- Är du gift? - Skild.
Barn?
Ja, jag har en son, men jag träffar honom inte så ofta.
Är du gift?
Jag är nyfiken på den där. Vad finns det i den?
Fotografier.
När jag var 16 åkte jag till Florida för att hälsa på min farbror.
Och en dag frågade en man med en stor kamera -
- om han fick fotografera mig.
Han sa att jag var så vacker att han kunde fotografera mig livet ut.
Sen tog han med mig till Kalifornien för att göra mig till stjärna.
Jag tog modell-och sånglektioner, men det blev aldrig nåt av det.
Och nu...
...förändras mitt ansikte.
- Jag ser så gammal ut. - Nej, det gör du inte.
Du ser inte gammal ut. Du är vacker.
- Vill du se mina fotografier? - Ja, det vill jag gärna.
Wow.
Det var många år sen.
De här är jättefina.
Men jag ska säga dig en sak...
Du är fortfarande vacker.
- Verkligen? - Verkligen.
Jag gillar dig.
- Jag gillar dig. - Jag gillar att vara med dig.
Vad är det nu?
Vad är det?
Ingenting. Jag mår fint.
Jag måste gå nu, Abe. Vi kan väl prata igen snart, okej?
Ja, det vill jag gärna.
Herregud.
Molly? Du anar inte vad som hände mig.
Jag har en överraskning till dig.
Gud...
Phil. Du kommer inte att tro på vad som hände mig.
Du fick ligga. Förlåt, jag är enkelspårig.
Du är på rätt spår. Jag menar kvinnor och få ligga.
- Fick du ligga? Fick du nästan ligga? - Nej.
Var du med en kvinna? Varför? Du kan inte göra nåt.
- Jag gjorde det. - Vad gjorde du?
Jag blev styv.
Blev du styv? Stack du in den i henne då?
- Stånd ska stickas in i kvinnor. - Jag fick inte chansen.
- Vad gjorde du? Runkade du? - Ja, i min säng.
- Herrejävlar. - Ta inte ifrån mig det enda jag har.
- Stånd ska stickas in i en kvinna. - Jag tror att du är avundsjuk.
Skit ner dig! Du är en gammal man som vill kallas "doktor".
Jag är gammal, men jag är doktor och jag vet att du dör snart!
Åh, jisses...
Vad menar du?
Förlåt mig.
Jag såg det i dina ögon. De är gula.
Det betyder att din cancer har spridits till din lever.
Jag är hemskt ledsen.
Bara... Gör inte narr av mig.
Gör inte narr av mig. För tusan!
Jag fick dig.
Jag ska anmäla dig till ledningen.
Ledningen kommer att notera det.
- Vad dricker du? - Vill du verkligen veta det?
Dela ut korten, så berättar jag.
Okej... Det finns en läkare i Schweiz.
Han sprutar in lammfosterceller för att stoppa åldrandet.
Han har behandlat berömdheter. Winston Churchill, Charlie Chaplin.
- Håll i dig! Bägge två är döda. - Men de levde till mycket hög ålder.
Är det den där fosterskiten som du dricker?
Nej. Men en liknande idé.
- Mänskliga cancerceller. - Jag drar så in i helvete härifrån.
Cancerceller dör aldrig och förenade med vanliga celler -
- stoppar de åldrandet.
- Du vet att du får cancer? - Nej, de kan inte ge cancer.
De är ofullständiga.
Jag har tagit dem i ett halvår och har aldrig mått bättre.
Det var intressant.
Abe Mandelbaum, doktorn, du vet...
Han såg på mig och sa att min cancer hade spridits.
Så låt mig få fråga...
- Vad händer om jag tar det där? - Det kan gynna dig på två sätt.
Det kan stoppa åldrandet, men också -
- fungera som ett vaccin och hjälpa din kropp att döda cancercellerna.
Så du har ett medel mot åldrande som samtidigt botar cancer?
Tokigare saker har hänt.
Jag är en chanstagare.
Fixa lite till mig.
Rörelse är det som skapar liv.
Klara? Tio. Nio.
Åtta. Klappa!
Sju. Sex. Fem. Fyra.
Tre. Två. Och ett.
Alla ser bra ut. Jättebra. Hur känns det? Bra?
Förlåt, Phil. Kan jag få prata lite med dig?
Självklart. - Mina damer, ursäktar ni mig?
Jag började jobba här för att jag fick en lapp -
- om att min far bor på Cliffside.
Jag är adopterad och jag letar efter min biologiske far.
- Och jag ville fråga dig... - Nej.
Jag har aldrig varit gift och fick inga barn.
Självklart är det möjligt, men det är osannolikt, hjärtat.
- Jag önskar att du var min dotter. - Tack.
- Och tack för att du ville prata. - Säg bara till, när som helst.
Hur är det med dig, Phil?
Hej, Abe. Jag mår väl bra.
- Nåt emot att jag kommer in? - Nej.
Jag är hemskt ledsen. Jag tappade besinningen -
- och jag skulle ha aldrig sagt till dig så där att du hade cancer.
Förlåt.
Förlåt att jag gjorde narr av dig.
Hey! Jag förtjänade det. Men jag ska gottgöra det.
- Vad ska du göra? - Nåt för oss båda.
Jag ska schtuppa Sheryl. Jag ska ha sex med henne.
- Vem är Sheryl? - Kvinnan som gav mig stånd.
- Herregud! - Ja.
Dr Mandelbaum, vetenskapsmannen med doktorstitel, ska knulla Sheryl!
Få henne på tu man hand? Och bli styvare än nånsin förr?
- Så att den längtar in? - Så den längtar in!
Du lägger dig på henne. Och sticker in den.
- Hon älskar det. Och du gör det! - För oss båda.
Hej, dr Abe. Här är jag.
- Är du glad att se mig? - Du anar inte hur mycket.
- Det var roligt. - Jag känner mig som 15 år.
Det är ju rena barnarovet för mig.
Abe, jag kan känna dig. Du är stor.
Jag har inte mått så här bra på länge.
Jag skulle faktiskt vilja göra nåt med den.
- Verkligen? - Verkligen.
- Med vem? - Med dig.
Åh... I ditt tillstånd?
Ja, i mitt tillstånd. Jag mår jättebra.
- Du menar väl inte allvar? - Jag menar blodigt allvar.
Hej, Abe. Läget?
- Sheryl sa ja till att ligga med mig. - Verkligen?
- Det är fantastiskt. - Men jag har börjat tveka.
Abe, du lovade. Det är för oss båda.
- Du måste. Okej? - Jag har inget ställe och ställer in.
Välkommen till Phils Mirakelpalats.
Här?
- Okej. Jag säger till dig när. - Då är jag inte här. Coraggio.
- Va? - Mod.
Okej.
Heja Abe! Jisses. Du är helt fantastisk.
Jag har fixat ett specialrum åt oss.
Det heter Phil Nicoletti-rummet.
Och vi kan till och med se på tv om vi vill från sängen.
- När hade du sex senast? - Det var länge sen.
- Du då? - Det var ett år sen.
Tycker du att det är lite konstigt? Att du är här med mig nu?
Nej. Jag tycker inte att det är konstigt.
Jag gillar dig, Abe.
Du är snäll. Och du förstår mig. Och...
Jag vet inte, jag... Jag känner mig trygg med dig.
- Bra. - Har du den? Okej.
Det där är skönt.
Okej. Ja.
Vad?
Jag kan inte få orgasm överst. Du får vara överst. Okej?
Okej, visst.
- Hej. - Hej.
Snabbare, Abe. Det måste vara snabbare.
Nej. Hårdare, Abe. Abe? Snabbare. Abe!
Kom igen! Kom igen!
Åh, kom igen, Abe.
Abe?
Seriöst?
Okej. Vi ska skaka loss lite. Kan nån hjälpa mig dela ut dem?
Det vore bra.
Vi ska sätta ihop en liten rytmsektion och...
De här är mina hoochie-coochiesar.
Hon är redan frivillig där. Okej, bra. Där är en till.
Hur var det?
Det var underbart.
Helt underbart.
- Verkligen? - Skujlle jag ljuga för dig?
Du är så jävla grym, Abe. Jag vill höra alla detaljer.
Hur var hennes orgasm?
- Vad menar du? - Kvinnan får orgasm. Hur var den?
Sa hon nåt? "Det här är så skönt", "Jag älskar din kuk" eller nåt sånt?
- Jag är inte säker. - "Det är kanon, du är ett kanonligg."
- Ingenting? - Jag är inte säker.
Låt oss slå fast en sak innan jag dimper ner död här och nu, okej?
Du var stenhård. Du var inne i henne.
- Men är det allt du kommer ihåg? - Va? Räcker inte det?
- Hey, Curly. - Jag är vilse. Har ni sett Jennilee?
Han borde inte få gå runt själv.
Där är du ju. Vi går till mitt rum.
Vad ska de göra? Ha sex?
Herrejesus. Är jag den ende här som inte får ligga?
Om du ser till att hon får det.
- Hej. Kan jag hjälpa dig? - Jag ska besöka min gammelmorbror.
Vad heter han?
"Phil... Phil Nicoletti, rum 104."
- Kom in! - Hej, Phil. Din systerdotter är här.
Hejsan. Kom in. Hur är det med mamma?
Kom in. Hej.
- Hur är det med dig? - Bra.
- Jag ställer den här här. - Visst.
Ja.
Okej...
- Gud. Okej, förlåt. - Du verkar lite obekväm.
Jag har aldrig varit på nåt sånt här ställe. Förlåt. Blixtlåset också...
Herregud.
Vet du...
Just det. Okej.
Lite snabbare.
Okej, sluta. Sluta försöka. Sluta.
- Ledsen. - Det är inte ditt fel.
Sätt dig. Kom och sätt dig.
Cancercellerna funkade inte. Helt jävla värdelösa.
Abe...
Abe, min päls? Mixa den.
Åh! Min päls!
Min päls.
Åh. Var är den?
Jag vill ha min päls!
Jag behöver min päls! Jag vill ha min päls!
Den är min.
Mycket bättre. Bra. Duktig flicka. Du är okej.
Du är okej. Du är okej.
Hej, Abe.
Hej.
Vad är det som har hänt?
Det är Molly. Jag...
- Vad har hänt med henne? - De har stulit hennes päls.
- Hade hon en päls här? - Ja, hon skulle tvunget ha med den.
De var tvungna att medicinera henne.
Vill du prata om det?
En dag i dagrummet mötte jag en kvinna.
Sheryl hette hon.
Och... det var då det hände.
Vad? Vad hände?
- Jag fick stånd. - Va?!
Skratta inte. Jag har inte haft stånd sen Molly blev sjuk.
- Jag kände mig ung och kåt. - Det är ju bra.
- Varför måste det vara hemligt? - Det var inte hemligheten.
- Vad är hemligheten då? - Hemligheten var...
- Jag låg med Sheryl. - Va?
Vi hade sex.
Men det tragiska är att jag inte kunde.
Du kunde inte behålla ditt...?
Jo, jag var stenhård som en tonåring som tittar på bilder i en tidning.
Men jag... jag kunde inte avsluta.
Jag... kollapsade.
Och när jag kvicknade till så var hon borta.
Nåja... Du fick åtminstone ingen hjärtinfarkt.
En klen tröst.
Om jag skulle dö precis nu...
...tror jag att det vore en lättnad.
När jag var liten -
- trodde jag att när man dog -
- så drömde man om allt fantastiskt som hade hänt i ens liv.
När man sen dog i sin dröm vaknade man bara i en annan dröm -
- och man bara fortsatte leva sitt liv om och om och om igen.
Det låter rätt trevligt.
Vad tror du händer när man dör?
Ingenting.
Skrämmer det dig?
Vi pratar inte om döden, okej?
Okej.
Hur skulle du gilla att vara adopterad?
Jag hade nog inte gillat det. Precis som du hade jag nog börjat leta...
Jag pratar inte om mig, utan om dig. Jag ska adoptera dig.
Va?
Hur får man adoptionspapper på en gammal människa som mig?
- Jag vet inte. - Hör på. Glöm adoptionspapprena.
Du tar ut Phil och mig från den här institutionen -
- i en dag för att ha lite roligt.
Okej. Ni killar är fritagna.
Upp. Alla reser sig. Upp, upp.
- Heja Sox! Era nollor! - Det är tv. De hör dig inte.
Jo, men de är ändå nollor. Säg det till dem. Säg det till dem!
Nollor! Ni är nollor! Ni är nollor!
- Angela, din tur. - Heja Sox! Nollor!
Jag är glad att vara ute. Är inte du? Det där jävla stället gör mig galen.
High-five!
Det där är det stora med baseboll.
Pausen i sjunde inningen.
- Vi får nog åka till Cliffside nu. - Ja, jag tror det.
Phil?
- Vad? - Vi måste tillbaka till Cliffside.
Nej. Jag vill inte åka dit.
Jag vill nog helst inte heller åka tillbaka just nu.
- Vart vill ni åka? - Vart som helst annars.
- Hur är det med Phil? - Han somnade direkt.
- Jag gillar din lägenhet. - Tack. Jag jobbar på den.
Är det här dina föräldrar?
Ja, bilden vid stolen? Ja, det är de.
Det är den sista bilden på dem tillsammans.
Tack.
Jag tänkte precis på en sköterska som jag kände förut.
Du påminner mig om henne.
Jag har inte tänkt på henne på åratal.
- Vad hette hon? - Patricia.
Jag tror inte jag har sagt hennes namn högt på gud vet hur länge.
Vad får dig att tänka på henne nu?
Jag vet inte. Kanske...
...för att jag tänkte på sjukhuset. Jag vet inte.
Hon gjorde ett stort misstag -
- med en läkemedelsdos till en av mina patienter.
Det var för många år sen.
Jag har inte pratat om henne med nån på mycket länge.
- När hände det här? - För många år sen.
En dag försvann hon.
Jag visste aldrig vart hon tog vägen. Hon kontaktade mig aldrig.
Och...
Ja, det var nog bäst så.
Abe, jag måste ge mig av. Jag vet att du kommer att förstå.
Jag kommer alltid att älska dig. Patricia.
Molly? Jag måste berätta nåt för dig.
Minns du kvinnan jag berättade om som letade efter sin far?
Kvinna? Far?
För åratal sen hade jag en kort affär med en sköterska som försvann och...
- Affär? - Ja, Molly, men det var länge sen.
- Affär, Abe? - Ja.
Hur som helst... det är möjligt att hon fick ett barn.
- Barn? - Ja, mitt barn.
Hittade det aldrig.
Hittade det aldrig, Abe.
Precis under gräset.
Det här heter femkortspoker. Varje spelare får fem kort.
Den som har en stark hand kan satsa först.
Jag tror att jag kan öppna. Fem spelmarker.
- Okej. - Du måste lägga in fem. Bra.
Fem. Okej...
- Vad har du? - Jag har en stege.
- Tre tior. - Par i ess.
Phil, jag vet inte om det där...
Jag skulle ha varit tveksam till att spela poker med dig.
Ja, du har fallit i samma grop som många har fallit i.
Ingen kan slå mig.
Ett par.
Varsågoda. Kåk, ess och knektar. Jag vinner igen.
Royal flush.
- Han har alla spelmarkerna. - Jag slår alla. Ingen slår mig.
Jag börjar bli trött. Jag vill gå till mitt rum.
Hjälper du mig, Angela? Jag vill prata med dig.-Vi ses, Abey.
Tack, hjärtat.
- Jag har nåt att berätta för dig. - Vad då?
- Jag är din far. - Vänta... säg om det där.
Jag är din far.
- Jag är förvirrad. - Du kom för att leta efter din far.
Du hittade honom. Var inte arg på mig.
Varför sa du inget när jag frågade?
Jag är inte bra på att hantera sånt och jag flyr alltid från allt.
Jag är en idiot. Jag hade en affär med din mor.
Hon var gift med en soldat som var utomlands.
Hon födde barnet och adopterade bort det innan han kom hem.
Och jag såg henne aldrig mer.
- Vad hette hon? - Maria Picardi.
- Hur vet du att jag är din dotter? - Allt stämmer.
Åldern. Du kom hit för att hitta mig. Du är helt klart italienska.
- Vet du vem som skrev lappen? - Nej, det vet jag inte.
Vet du vem som skötte adoptionen?
- Det gör jag inte. - Herregud.
- Angela. - Ja?
Jag är döende. Jag har väldigt lite tid kvar.
Jag vill att du tar det. Du får det. Jag har ingen annan att ge det till.
- Hur fick du så mycket pengar? - Jag har tjänat massor.
Mycket i kontanter som inte kunde sättas in.
- Jag kan inte ta dina pengar. - Säg inte så till mig.
Ge mig en chans att gottgöra det. Ge mig bara en chans -
- så kanske jag kan gottgöra dig lite grann för att jag inte var där.
Bara lite grann.
Okej. Ta ett stort och djupt andetag och håll andan.
Andas ut. Ett djupt andetag igen.
Okej, det är bra. Okej.
Låt mig få kolla ditt öga.
- Okej. - Hur lyder domen, doktorn?
Det positiva är att Grollmans medel inte har gett några biverkningar.
Jag är inte läkare, men jag känner att det inte kan vara bra.
Du repar dig.
- Så jag ska inte dö, Abe? - Det sa jag inte.
Men oroa dig inte för mig, Abe. Jag hittade en som tar hand om mig.
- Vad menar du? - Angela. Hon är min dotter.
- Vänta nu... - Ja.
Jag berättade allt för henne och gav henne alla mina pengar.
- Är hon din dotter? - Ja, hon fick mina pengar.
Jag menar kött och blod-dotter.
Hur fan ska jag veta att hon är min kött och blod-dotter?
Vet du hur många kvinnor jag knullat? Jag måste ha fått ett barn.
Frågade hon dig om sin mor eller om hur adoptionen gick till?
Ja. Jag hittade på allt så att hon trodde på det.
Som när man bluffar och inte fyller en sprucken stege.
Menar du allvar? Det här är inget pokerparti, Phil.
Jag måste bekänna en sak.
Jag hoppades att hon var min dotter.
Hur fan kan hon vara din dotter?
För åratal sen hade jag en affär med en sköterska.
Hon kan ha fått ett barn som hon adopterade bort utan min vetskap.
Så.
- Ta henne inte. Hon är allt jag har. - Det skulle jag aldrig göra.
Jag har ingen familj, inga barn och jag vill inte dö ensam.
Jag är här för dig, Phil. Det är jag.
Tack, Abe. Åh, gud...
Vet du, Abe...
Det känns som om vi har känt varandra längre än vår korta tid här.
När man blir gammal så kanske tiden bromsas -
- som den gjorde när vi var barn.
Vi är två gamla män, Abe. Det går inte att komma undan.
Så mycket vi inte kan göra längre, så lite att se fram emot.
Ändå försöker vi leva våra liv och är livrädda för att dö.
Vi försöker hålla oss unga med galna idéer.
Vet du, Abe...
Vi är ändå precis som de är hur unga de än är -
- för att vi är vänner. För tusan, vi är bättre än de.
Vet du vad jag säger till dem? Fan ta dem, säger jag. Fan ta dem!
- Fan ta hela högen! - Fan ta hela högen!
Jag är jättetrött. Jag måste vila lite nu.
Tack, doktorn.
Kalla mig inte "doktorn".
- Mr Grollman. Jag har ett förslag. - Vad är ert förslag?
Ni har en sköterska som jobbar här som är adopterad -
- och hon letar efter sina biologiska föräldrar.
Hon fick nyligen en lapp om -
- att hennes far skulle bo här. Så jag skulle vilja hjälpa henne.
Jag vill ta prover på alla män här för att göra dna-test.
Det kan jag aldrig göra. Vi behöver tillstånd för proverna.
- Det är bara topsningar. - Svaret är nej, doktorn.
Om det var därför ni kom hit så kan ni gå nu.
Låt mig få ställa en fråga.
Behövde ni få tillstånd för att ge cancerceller till människor?
Cancerceller är odödliga. Dricker man dem -
- så vaccineras man med odödliga faktorer och förhindrar åldrandet.
Nån måste göra nåt. Ni ser hur det är att bli gammal.
Är det därför ni säger att ni hatar gamla människor?
Jag hatar inte människorna. Jag hatar att se dem bli gamla.
Cellerna är ofarliga. De är ofull- ständiga och görs av en professor.
Jag var forskare på hans labb innan jag kom hit.
Mina experiment misslyckades. Jag var tvungen att lämna labbet.
Jag tror att om folk fick veta vad ni gör -
- så får ni lämna Cliffside också.
Fixa det, mr Grollman.
Det gör inte ont. Gapa bara stort. Jag ska bara in i munnen på dig.
Jättebra.
Okej. Jättebra. Tackar.
Jag måste...
...komma på hur jag ska ge tillbaka pengarna till Phil.
Det kan du inte. Jag lovade honom att inte säga nåt till dig.
Jag måste ge dem tillbaka till honom, för...
Jag är inte säker på att jag kommer att vara kvar här.
- Vad menar du? - Det är dags för mig att sluta leta.
Och dags att ge mig av.
Nej. Nej, du kan inte göra det.
Du är på vippen att få veta vem din far är.
- Vad pratar du om? - Jag ville överraska dig.
Tack vare mig har Grollman tillåtit att man dna-testar alla män här.
- Var det därför de topsade mig? - Ja.
- Du hade inte rätt att göra det. - Jag trodde att det var det du ville.
Det är inte ditt val att göra.
Jag trodde jag gjorde dig en tjänst. Herregud...!
Jag vet att du trodde att du hjälpte mig.
DNA-faderskapsprov Abe Mandelbaum
DNA-faderskapsprov Phil Nicoletti
Dr Mandelbaum, svaren har kommit.
Abe...
Jag tror att det är slut.
- Fan ta hela högen. - Fan ta hela högen!
- Phil? - Åh, Angela... min vackra dotter.
Jag är så glad att jag kunde göra nåt för dig.
Jag är på väg till det stora pokerpartiet.
Jag hoppas att du får bra kort.
Oroa dig inte.
Jag kan alltid fuska... Abe.
Han var min vän.
Han kunde ha varit min far.
Här är det.
Inget mer letande. Inga fler mardrömmar.
Nu får du veta om Phil var din far eller om jag var din far -
- eller om nån på plan 4 är din far.
- Jag måste säga att jag är nervös. - Jag är inte nervös, Abe.
- Vad hände med mig? - Du fick en hjärtinfarkt.
- Hur är det med Molly? - Bra. Vi sa att du är här.
Och att du får bra vård.
Hur är det med dig?
- Ångrar du nåt? - Nej.
- Hur är det med honom? - Jag tror att han är okej.
Grollman?
Jag måste vara svårt sjuk.
- Gav han dig kuvertet? - Jag rev sönder det.
- Ni pressade mig, dr Mandelbaum. - Ni är ingen skurk, Grollman.
Jag beklagar verkligen att ert cancermedel inte funkade.
Vet ni, jag hatar inte det som händer med gamla människor.
Jag är glad att jag fick bli gammal.
Jag älskar livet.
Tack.
- Då lämnar jag er ifred. - Tack.-Tack.
- Har du ont? - Nej, jag har inte ont.
Jag är bara glad.
Väldigt glad.
- Du kommer att överleva, Abe. - Nej. Nej.
Nej, Angela. Mitt liv är slut.
Ingenting kan rädda det.
All glädje, all smärta, alla år...
Allt är på sin slutliga plats.
Inget kan...
Inget kan rubba balansen längre.
Jag är här hos dig.
Jag älskar dig så mycket. Angela, jag älskar dig.
Och jag älskar dig, Abe.
Ta hand om Molly åt mig, snälla.
Och leta efter Patricia Rossi.
Jag är på väg för att träffa Phil för...
...för ett stort pokerparti.
Hej, Molly.
- Hur mår du? - Åh... det är en dag.
Faktiskt...
Jag har nåt till dig.
Skulle du vilja prova den?
Passar den?
Den är jättefin.
Tycker du om den?
Hej, mamma.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2018
Ansvarig utgivare: Timo Lahtinen